BASIC PRESENTATION
Croatian Academic an
Created on March 17, 2022
More creations to inspire you
BASIL RESTAURANT PRESENTATION
Presentation
AC/DC
Presentation
THE MESOZOIC ERA
Presentation
ALL THE THINGS
Presentation
ASTL
Presentation
ENGLISH IRREGULAR VERBS
Presentation
VISUAL COMMUNICATION AND STORYTELLING
Presentation
Transcript
Bremeski gradski svirači
bajka braće Grimm
Imao čovjek magarca koji je već mnogogodina strpljivo nosio vreće u mlinicu, ali magarcu snaga jenjavala te on postajao sve nesposobniji za rad.Njegovu gospodaru pade na um da ga prestane hraniti, a magarac opazi da loš vjetar puše te pobjegne i udari put Bremena. Tamo bi, mišljaše, mogao postati gradski svirač.Što mislite da će se dalje dogoditi? Zašto?
Hoće li pas poći s magarcem? Zašto to mislite?
Kad je neko vrijeme išao, naiđe na lovačkog psa gdje na putu leži i dašće kao da se umorio od trčanja. – A što dašćeš tako? – zapita magarac.– Ah! – odvrati pas. – Star sam i svakim danom slabiji, ni za lov više nisam pa me gazda htio ubiti, a ja pobjegao… i sad kako da zaradim svoj kruščić? – Znaš li što? – mudro će magarac. – Ja idem u Bremen za gradskog svirača, hajde sa mnom, pa budi i ti gradski svirač. Ja sviram gitaru, a ti ćeš bubanj.
Pas pristane i pođe. Idući tako, uskoro naiđu na mačka kako sjedi kraj puta nevoljko kao kiseli krastavac. – Što je tebi, staro češljalo? – zapita magarac. – Pa tko da bude veseo – zlovoljno će mačak – kad se radi o životu. Evo sam ostario, zubi mi otupjeli, volio bih sjediti u zapećku i presti nego trčati za miševima, i zato me gazdarica više neće.– Hajde s nama u Bremen. Ti se razumiješ u noćnu glazbu, mogao bi postati gradski svirač.
Što će mačak odlučiti? Zašto to mislite?
Što mislite da ćese dalje dogoditi?
Mačak pristane i pođe s njima. Tri bjegunca prolazila pokraj nekoga dvorišta. Na vratima se uspeo pijetao, kukuriječe što ga grlo nosi. – Što se dereš da čovjeku sve uši para! – poviče magarac. – Što hoćeš? – Sutra dolaze gosti, nema gazdarica smilovanja te je kuharici naložila da sutra mnome zasladi čorbu i zato, evo, vičem u sav glas, dok još mogu. – Ah, šta prtljaš, crvenoglavče? – reći će mu magarac. – Hajde radije s nama, mi ćemo u Bremen, nešto bolje od smrti naći ćeš svuda. U tebe je dobar glas, pa ako zajedno zasviramo, bit će to svirka svoje vrste.
Pijetlu se svidi prijedlog i njih četvorica pođu zajedno.Dospjevši uvečer u neku šumu, htjedoše noćiti. Magarac i pas legnu pod visoko drvo, mačak i pijetao popnu se među granje, a pijetao navrh drveta. Prije nego što je zaspao, ogledao se na sve četiri strane, pa mu se pričini da u daljini vidi gdje iskrica tinja i dovikne svojim prijateljima da neće biti daleko kuća jer se nešto svjetluca. – E, pa hajdemo – javi se magarac – da još za vremena stignemo tamo jer ovdje je noćište loše. Pođu prema tome mjestu gdje se nešto svjetlucalo. Vidješe kako svjetlo postaje sve jasnije i sve veće dok napokon ne stigoše pred osvijetljenu razbojničku kuću. Magarac se, kao najveći, primakne prozoru i zaviri. – Što vidiš? – zapita pijetao.
Što će se dalje dogoditi? Zašto to mislite?
Možete li predvidjeti što će se dalje dogoditi? Zašto to mislite?
– Što vidim? – reče magarac. – Vidim prostrt stol, a na njemu mnogo jela i pića, naokolo sjede hajduci i uživaju.– To bi bilo nešto za nas. – doda pijetao. – Da, da, oh, da smo mi unutra! – uzdahne magarac. Nato se životinje stanu dogovarati kako da razbojnike otjeraju. Magarac morade prednje noge staviti na prozor, pas mu skoči na leđa, mačak se popne na psa i napokon uzleti pijetao te sjedne mačku na glavu. Kad se tako namjestiše, stanu na dani znak zajedno svirati: magarac revao, pas lajao, mačak mijaukao, pijetao kukurijekao. Zatim provale kroz prozor u sobu te se očuje treska i zveka stakla. Razbojnici se od silne graje trgnu pomislivši da sablast neka dolazi, skoče i od straha pobjegnu u šumu.
Što mislite kako će bajka završiti? Zašto tako mislite?
Nato sva četvorica drugara sjednu za stol zadovoljni s onim što još bijaše preostalo, pa navale na jelo kao da će četiri tjedna gladovati. Kad se svirači zasitiše, utrnu svjetiljku i potraže ležaj. Magarac legne na smetlište, pas za vrata, mačak na ognjište, a pijetao sjedne na krovnu gredu. Kako bijahu umorni od duga puta, naskoro zaspaše. Kad prođe ponoć, a razbojnici izdaleka ugledaju da nema više svjetla u kući i da je opet zavladao mir, reče harambaša: – Baš nije trebalo da se ovako preplašimo. – i pošalje jednog hajduka da pretraži kuću.
Razbojnik pođe u kuhinju da zapali svijeću. Ugledavši žarke, vatrene mačkove oči pomisli da je to žeravica. Primakne žigicu da je zapali. Ali mu mačak skoči u lice te stane prskati i čeprljati. Razbojnik se preplaši i htjedne pobjeći na stražnja vrata, no pas, koji je ležao iza njih, skoči i ugrize ga za nogu. Kad je trčao preko dvorišta, kraj smetlišta, magarac ga žestoko odadre stražnjom nogom, a pijetao, što se od te buke probudio i razvedrio, vikne s grede: – Kukuriku! Razbojnik krenuo u bijeg što su ga noge nosile. Stiže svomu harambaši te mu javi: – Uh, u kući je neka strahovita vještica, dahnula u mene i svojim me dugim noktima izgrebla, pred vratima čovjek, ubô me nožem u nogu, u dvorištu neka crna neman, ošinu me kijačom, a na krovu sjedi sudac i viče: “Dovedite mi lupeža!” A ja pobjegao. Otad se razbojnici više ne usudiše u kuću, a bremenskim se sviračima u njoj tako svidjete više ne htjedoše iz nje.